Mi legyek, ha nagy leszek? 
Hivatásválasztás, avagy helyemen vagyok-e?
Sátoraljaújhely, 2014. június 25.

A kérdés látszólag a fiatalok kérdése, a gimnazista korosztályé, szakmaválasztás előtt.
DE: ezt a kérdést folyamatosan fel kell tennünk magunknak. Felnőtteknek is. Folyamatos feladat tisztázni magunkban: helyemen vagyok-e. Sosem késő váltani. 
Összetett kérdés. Az ember élete során több szerepet is betölt a közösségekben, ahova tartozik: család, iskola, munkahely, társadalom, baráti kör. Mi legyek, ha nagy leszek? Szülő, jó tanuló, főnök, beosztott, közéleti ember, remete, aktív társasági lény…
Egy válasz, ami nem elkerülendő: légy felnőtt; nőj fel! Élj felelősségteljes életet: magadért, családodért, munkádért, hazádért, közösségeidért.
Az értékrend meghatározza választásunkat. Életünk fundamentumára építünk, bárhol is vagyunk, vagy vállalunk szerepet. 
Ragaszkodni kell a választott elvekhez. Ehhez érettségre van szükség. De nem mindenki mondhatja el magáról, hogy tudja, mi az, ami élete vezér fonala. Ez igen veszélyes, mert így könnyen előtérbe kerülnek a negatív társadalmi hatások. 
Keresztyén vagy? Akkor ahhoz kell ragaszkodni! Isten igéjéhez.
Olyan hivatást ne vállalj, ami ellenkezik elveiddel, meggyőzősédeddel, vagy amit jó lelkiismerettel nem tudsz végezni. Feltehetjük a kérdést: Vannak nem keresztyén emberhez illő szakmák? Amiket jó lelkiismerettel nem végezhet egy biblikusan gondolkodó ember?
Hogyan határozom meg magam? Először keresztyén (Krisztus követő) vagyok, csak azután: magyar, diplomás, kétkezi munkás, szülő, Fradi drukker, diplomata, kereskedő, rendőr, politikus, író…
Merthogy az első helyen lévő dologra épül a többi: ker. magyar; ker. szülő, ker. rendőr…
Luther: „Isten szorgalmat és hűséget követel minden hivatásban.”
Arra hívattunk el, hogy Istent a hétköznapi életben, az e világban kijelölt munkahelyen szolgáljuk. A mindennapi munka becsületes és szorgalmas végzése Isten dicsőítésének egyik eszköze. Ha az ember dolgozik, azzal Istennek engedelmeskedik -> a munka is istentisztelet. A hétköznapi életben mutatott hűséges helytállás lesz a próbája az Istennel való kapcsolatunknak.
Hivatásunk keresésekor sok kérdést kell magunkban tisztáznunk:
•	Légy a társadalom hasznos szereplője, fogaskereke. 
•	Légy tisztában képességeiddel, kutasd érdeklődési körödet.
•	Tanács kérése azoktól, akik ismernek. Akik személyiségemet is ismerik, nemcsak képességeimet.  (Internetes blogok, fórumok ahol felteszik a fiatalok a kérdést: Hova menjek tovább tanulni? Egyáltalán nem megbízható megoldás!)
•	Ki ismer a legjobban? … Isten! Neki terve is van veled!
A felnőtt élet legnagyobb része munkával telik, így egyáltalán nem mindegy, hogy örömödet leled-e benne, vagy untat, vagy valami még rosszabb… Mondjuk depresszióssá tesz.
•	Szempontok a döntéshozatalban:
1.	Mi a célod? – pénz; megfelelj az elvárásoknak; divatos szakma; biztos megélhetés; stresszmentes élet; hogy élvezd; hasznos legyél; önmegvalósítás…
2.	Mi érdekel?
3.	Tehetség, képesség, személyiség
a.	nem keresztyén hozzáállás: fontos, hogy mind a három tényező esetében csak a pozitív dolgokkal törődj! Nem foglalkozz azzal, hogy mire nem vagy képes, milyen rossz tulajdonságaid vannak, vagy mit nem akarsz megcsinálni. Ezek nem fognak előbbre vinni téged.
b.	keresztyén hozzáállás: Istennek semmi sem lehetetlen. Érzéseink, önismeretünk könnyen becsap.
4.	kell ismerni a lehetőségeket -> tájékozódás
a.	Kipróbálni dolgokat a döntés előtt. Aki végképp nem tudja, merre induljon, adjon magának időt, de azt töltse hasznosan – a tétlenség rossz tanácsadó: munkavállalás, nyelvtanulás, semleges szakma tanulása, külföld. Igaz a mondás: A puding próbája az evés.
•	A keresztyén ember kérdései hivatásválasztásakor: 
a.	Hol akar Isten látni? Mi a terve velem?
b.	Helyemen vagyok? Békességem van benne? Hogy kerültem ide? Ő irányított, vagy csak az én döntésem?
c.	Isten dicsőségére teszem, amit teszek? Az számít, hogy mit mondanak mások (dicsérnek vagy épp lenéznek), vagy az, hogy Isten küldött oda, ahol vagyok?! Ez évi ige: De nekem olyan jó Isten közelsége. (Zsolt 73). Ha Ő támogat, és erősít meg, akkor nem számít, ki mit mond hivatásomról. 
d.	kitartó imádkozás
e.	Mit mond a Biblia erről a kérdésről?
Pár ige a témával kapcsolatban:
Lk. 12,23k: Tanítványaihoz pedig így szólt: „Ezért mondom nektek: ne aggódjatok életetekért, hogy mit egyetek, se testetekért, hogy mivel ruházkodjatok, mert több az élet a tápláléknál, és a test a ruházatnál. … A ti Atyátok pedig tudja, hogy szükségetek van ezekre. Inkább keressétek az ő országát, és ráadásul ezek is megadatnak nektek. – Ő tudja, mire van szükségünk.
Ézs 49,23b: Akkor majd megtudod, hogy én vagyok az Úr, nem vallanak szégyent, akik bennem bíznak. – Aki ezt megtapasztalja, többé nem akar másban bízni. Nincs benne rizikó, hisz Isten boldognak akar bennünket látni, és a legjobbat akarja. 
Ézs. 28,29: Ez is a Seregek URától származik. Csodálatos a terve, hatalmasan hajtja végre. – Látja az összefüggéseket, amit mi (még) nem.
Jer 29,11: Mert csak én tudom, mi a tervem veletek - így szól az ÚR -: békességet és nem romlást tervezek, és reményteljes jövőt adok nektek. – Ki más, ha nem a Teremtő tudja, kinek-kinek mi a feladata. Nem céltalanul alkot. 
Róm. 12,2: és ne igazodjatok e világhoz, hanem változzatok meg értelmetek megújulásával, hogy megítélhessétek: mi az Isten akarata, mi az, ami jó, ami neki tetsző és tökéletes. – Az Istenre hangolódó ember tudja kifürkészni Isten akaratát. (hányszor van az, hogy nem fogjuk fel, amit a másik mond, mert nem is figyelünk rá: pedig tegnap mondtam neked!)
Róm. 12,6k: Mert a nekünk adatott kegyelem szerint különböző ajándékaink vannak, eszerint szolgálunk is: ha prófétálás adatott, akkor a hit szabálya szerint prófétáljunk, ha valamilyen más szolgálat adatott, akkor abban a szolgálatban munkálkodjunk: a tanító a tanításban, a buzdító a buzdításban, az adakozó szerénységben, az elöljáró igyekezettel, a könyörülő pedig jókedvvel. – nincs alattas (becsületes) munka. Pl: hány fajta munka kell, hogy a kenyér az asztalunkon legyen.
•	Személyes példám hivatásom megtalálásában: érettségi, munka (Taurus), Anglia, informatika, munka (Flextronics), teológia (ige, kudarcok, megpróbáltatás, Amerika, titkárság, és végül 35 évesen gyülekezetben)
•	Isten helyrehozza amit elrontunk. Visszatekintve látjuk, hogy az elpazaroltnak vélt energia, pénz vagy idő javunkra válik, Isten felhasználja terve megvalósításában.
•	Tervét nem adja fel. Útmutatást akar adni:
a.	igéjén keresztül – olvasom, hallgatom?
b.	embereken keresztül – beszélgetek erről? Elfogadom a tanácsot, vagy makacs vagyok: tudom én, hol a helyem!
c.	eseményeken keresztül: tragédiák, maradandó élmények – olvasok a sorok között? Vagy csak sodródok?